Oh, Doamne! Ceva nu-i în regulă! O simt!
Nu mai ţipa, respiră adânc şi...
Ceva nu-i în regulă, fir-ar să fie.
- Fă ceva! Ajut-o! - Eşti foarte agitat, domnule Borans.
Sunt obligat să te duc undeva unde să te linişteşti. Ţipetele nu ajută pe nimeni.
Uşurel.
Ţine-o nemişcată.
De ce nu am fost anunţat mai devreme?
Îmi pare rău, domnule Bartok. V-am sunat imediat ce a început travaliul.
Oh, Doamne!
Scoate-l din mine!
Scoate-l din mine! Nu! Scoate-l din mine!
Scoate-l!
Ai spus că n-o să fie aşa! Ai promis!
- Împinge, Ronnie. - Vine acum, Ronnie.
Împinge, împinge.
Oh, Doamne.
Începeţi masajul abdominal. Făceţi-i oxitocină.
Copilul meu! Copilul meu!
o pierdem. o pierdem! Veniţi aici!
- Eliberaţi!
Liber.
Încărcat.
Se mişcă ceva înăuntru?
Încărcat. Eliberaţi!
Doctore...
S-a dus.
Vă rog, Docore Jainway, să nu priviţi copilul ăsta ca pe un animal de laborator.
Vreau să ai grijă de el ca şi când ar fi al meu.
Cu toţi veţi răspunde în faţa doctorului Jainway.
Ea, la rândul ei, va răspunde în faţa mea.
Eu, la rândul meu, nu voi răspunde decât în faţa lui Dumnezeu.
Din gura Domnului în urechile voastre. Ăsta e mersul.
S-a înţeles?
Aici este un copil normal de 11 luni.
Şi aici este copilul nostru de 11 luni.
După cum se vede, ciclul vieţi lui este accelerat în mod dramatic.
Sunt cromozomi aberanţi,
evident produsul unei mutaţi genetice.
Şi toate acestea sunt în stare latenta, ca ceva în plus faţă de creşterea accelerată.
Dar acele caracteristici care sunt nongenetice?
Abilitatea de a învăţa, de exemplu.
Are o memorie fotografică.
Nu doar învaţă. Consumă informaţie.
Şi nu doarme niciodată.
Aşa e?
Îl placi?
Ei bine... ca subiect clinic, îl găsesc uimitor.
Dar ne pune răbdarea la încercare când e vorba de examinări medicale.
Cred că e momentul ca tânărul nostru oaspete şi cu mine să facem cunoştinţă.
Nu deranjăm, nu?
De loc, domnule Bartok.
Ahh. Şi ce tânăr frumos eşti.
- Şti cine sunt? - Da.
Eşti unul dintre oameni care trăiesc în spatele oglinzi.
Ei bine, numele meu este domnul Bartok.
Mi-ar place să te gândeşti la mine ca la tatăl tău.
Martin?
Ce ai în spatele urechi?
- Ahh! Hei!
Hup!
Şti că dacă şti cuvântul magic corect atunci se întâmplă.
E într-adevăr un cuvânt magic, un cuvânt secret...
pe care îl ţi ferecat în inima ta...
şi nu îl spui nimănui.
Nu, nu îl spui nimănui, şi asta îl face să fie cuvânt magic.
Martin. Martin, mă asculţi?
Dr. Shepard...
Nu vreau să fiu nepoliticos prin faptul că nu stau cu faţa,
dar testele alea sunt mult prea uşoare ca să îmi solicite toată atenţia.
În afară de asta, aproape că am terminat.
Şi eu, Martin.
Trebuie să te cronometrez la labirintul ăsta,
şi pe urmă putem amândoi să facem ceva care ne place mai mult.
Foarte impresionant, Martin.
Oamneni de pe Pământ, atenţie.
- M-am săturat de insolenţa ta triviă.
Încă o ieşire şi am să mă forţezi să iau măsuri exemplare cu tine.
Te-ai întrecut pe tine însuţi. Dar ce altceva mai face?
- Stai nemişcat. Nu te mai agita. - Domnul Bartok vine azi în vizită?
Şti ce ocupat este. Are proiectul acela în Zona Patru.
Oh, da. Dar eu pot să mă duc să-i fac o vizită?
Bineînţeles că nu. Nu ai voie în Zona Patru.
- De ce? - Pentru că nu ai permis de Zona Patru.
Cât timp mai trebuie să fac injecţile astea?
Atâta timp cât o să vrei să trăieşti.
De ce nu am permis de Zona Patru?
Pentru că tu eşti doar proiect de Zona Trei. iar te agiţi!
Este o comportare normală. Am citit într-o carte pentru mame.
Vrei să vezi?
Nu, mulţumesc.
Stai nemişcat, pentru că altfel, domnul Bartok va fi foarte dezamăgit de tine.
Ow!
Şti, sufăr de boala asta rară
E aşa de rară că numai doi oameni au avut-o vreodată
tata...
şi acum eu.
Au şi numit-o după el.
Se numeşte Sindromul de Creştere Accelerată Brundle
Doctori spun că asta înseamnă că eu cresc mult mai repede decât ar trebui.
Lucru care nici nu e aşa de rău - cred.
Dar cred că mai înseamnă şi că am să mor mult mai repede...
Lucru care nu e aşa de grozav.
Se pare că astăzi e ziua ta norocoasă, Martin.
Friptură de miel cu cartofi prăjiţi. Preferatele tale, nu?
Da domnule.
Te rog verifică dacă este asigurată securitatea pe etaj.
Eliberaţi etajul.
Iniţiaţi secvenţa, vă rog.
Uşa de la telepodul de recuperare e deschisă.
A mers! Se mişcă!
- Mai trăieşte!
- Cum dracu' a intrat acolo? - E în regulă.
- E în regulă. E în regulă.
- La mulţi ani, Martin. - Mulţumesc la toată lumea.
Suflă în lumânări. Nu uita să-ţi pui o dorinţă.
Martin, toată echipa doreşte să şti ce bucuroşi suntem...
să fim alături de tine la a cincea ta aniversare.
Ce ţi-ai dorit?
- Şti ce vreau? - Intimitate.
Şi cred că e momentul să o primeşti.
Spune cuvântul magic...
şi fă oglinda să dispară.
Unde mă duci? Nu ştiu dacă e bine să merg aşa departe...
Prosti. E o zi minunată.
Aerul curat o să-ţi facă bine. Ar trebui să ieşi mai des.
Vrei să spui că asta e a mea?
- Asta e casa mea? - Locul tău de intimitate.
Fără oglinzi, Fără ochi care să spioneze.
- Wow!
Whee!
Deci, îţi place?
Da.
Ştiu că nu ţi-a fost uşor să creşti într-un mediu de spital.
Dar, datorită afecţiuni tale, mă tem că a fost inevitabil.
Ai fost foarte bun cu mine. Nu ştiu cum să-ţi mulţumesc.
Poate că am eu vreo idee.
Aş vrea să iei in considerare un post aici, la Bartok Industries.
- Un post? - Da, ceva provocator, care să nu te lase să te plictiseşti.
Ceva pe măsura intelectului tău, a minţi tale creative.
Vorbesc de un serviciu.
Cinci ani şi milioane de dolari mai târziu...
şi ceea ce avem e...
ceea ce avem...
este cel mai scump din lume...
storcător.
Cea mai mare descoperire din istoria omeniri,
şi nu putem să-l facem să meargă.
Suntem ca o grămadă de cimpanzei care încearcă să-şi dea seama cum să facă o maşină să meargă.
Hm!
Tatăl tău a fost un om strălucit...
strălucit dar eretic.
Când a murit, unele dintre secretele lui au murit o dată cu el.
Ai putea să sfârşeşti munca tatălui tău.
Eşti la fel de strălucit ca şi el, poate chiar mai strălucit.
Nu-mi plac chestile astea.
Din cauza câinelui, nu?
Cât o să-mi mai scoţi ochi cu asta?
A fost o greşală tragică, dar acum e de domeniul trecutului.
Trebuie să te concentrezi asupra vitorului,
şi vitorul e aici în camera asta.
Imaginează-ţi o nouă eră a chirurgiei fără incizie.
Să deschizi oameni o să fie privit ca ceva primitiv, un lucru care ţine de domeniul trecutului.
Şi toate lucrurile care vor deveni perimate peste noapte.
Asta reprezintă maşinările astea - o nouă eră.
Dacă vrei personal,
Dr. Trimble şi oameni lui sunt la dispoziţia ta.
Dacă vrei să lucrezi singur, bine. E alegerea ta.
Martin...
am făcut tot ce s-a putut pentru câinele tău.
Consolează-te la gândul că n-a suferit mult.
Şi încă ceva.
Tatăl tău a făcut notiţe cu progresele sale.
Înainte să iei o decizie...
ascultă-l pe tatăl tău.
Am asistat la prima teleportare a unei finţe umane.
Dr. Seth Brundle, ce aţi simţit când aţi făcut trecerea?
A fost ca o zgâlţâială.
- o ce? - A, uh—
O zgâlţâială. Ştiţi, un sughiţ.
O uşoară dislocare a vieţi mele fizice.
Nu neplăcut. Doar o uşoară rupere de ritm.
La început am crezut că n-a mers. Am crezut că eram în...
acelaşi telepod în care am pornit.
Şi acum cum vă simţiţi?
Ar trebui să mă simt exact ca înainte, dar nu e aşa.
Mă simt foarte, uh... energizat.
Foarte coordonat.
Mă simt de parcă, fizic, aş funcţiona mai bine.
Totul pare să meargă mai bine decât a mers vreodată, până acum.
De ce să fie aşa?
Nu ştiu. E posibil ca...
teleporterul să mă fi îmbunătăţit cumva.
În timpul reasamblări mele, s-ar putea să fi văzut...
unde lucrurile puteau fi, teoretic, îmbunătăţite... şi a făcut-o.
Am spus că ar putea fi creativ şi probabil că a fost.
- Cu ce vă pot ajuta?
Uh, mă scuzaţi. Aveţi ceva materie organică să-mi împrumutaţi?
- Poftim? - O roşie, o plantă. Ceva viu.
Îmi pare rău, va trebui să vorbiţi cu administraţia. Ei nu vin înainte de 8:00 a.m.
8:00 a.m.
Bine, mulţumesc oricum.
Hei, avem un musafir.
E băiatul lui Bartok. Puştiul ăsta o să scape nepedepsit pentru crimă.
Nu te teme. O să-şi primească pedeapsa într-o zi.
Frumoasă captură.
- Ce e? - O muscă.
O muscă artificială pentru pescuit.
Cred că tu nu pescuieşti.
Nu prea ies.
Aş înebuni aici fără nici o distracţie.
Adică doar să tocesc tubul televizorului până la 3 dimineaţa.
Când am venit la Bartok, Auzisem că aici se poate avansa.
Sunt aici de şase luni şi ăştia încă mă pun să introduc date.
Mă îngroapă, nici mai mult, nici mai puţin.
- Eşti nou aici? - Sunt aici de cinci ani.
Cinci ani şi încă mai eşti în schimbul de noapte?
Lucrez şi ziua.
- Când dormi? - Nu dorm.
Nu dormi.
Mi s-a întamplat În California.
Şi la ce lucrezi?
Cea mai importantă invenţie din istoria omeniri.
- Cu cactusul meu? - Da.
Vorbesc de schimbări dincolo de ce-ţi poţi imagina...
marele salt de la Epoca de Piatră la microtehnologi.
Vrei să urci în laboratorul meu şi să te uiţi, Beth Logan?
Ei bine, trebuie să-ţi dau puncte pentru originalitate.
Nu mă crezi?
Uite ce e, n-o lua ca pe ceva personal, dar...
Ar trebui?
Da, îmi place să locuiesc într-o locuinţă lacustră. E multă linişte pe apă.
- locuinţă lacustră? - Hei, aşteaptă un minut.
Ascultă, nu pot să merg mai departe. Nu am permis pentru sectorul ăsta.
Poof! Acuma ai permis.
Aşteaptă.
Ce ai făcut acuma?
Tocmai am rupt structura moleculară a cactusului tău...
şi l-am teleportat de la un terminal la altul.
- Tu... - Şi...
Ce e aia?
Aia, um— Nu trebuia să facă aşa.
Ceva...
Îmi pare rău.
Păstrează-l.
Oricum trebuie să mă întorc la lucru.
Dar mi-a făcut plăcere să te cunosc, Martin Brundle.
Poate ar trebui să testezi programul.
Beth.
Nu vrei să mă mai vizitezi câte o dată?
- Nu vreau să te deranjez de la muncă. - N-o să mă deranjezi.
vezi tu, eu... eu n-am prieteni aici, doar cunoştinţe,
şi... şi...
Aş vrea să fim prieteni.
- crezi că e posibil? - Mi-ar face plăcere.
Eu, um, am pauză de masă în fiecare seară la 10:00.
Grozav. De ce n-ai veni aici?
Dacă îţi face plăcere, atunci ai putea să mă ajuţi la telepozi.
Bine.
- Şi poate mi-ai putea repara planta.
Hei, Marty.
Ce se-aude? Ţi-ai găsit o prietenă?
Nu.
Păcat. Frumos fund.
Noaptea trecută am dormit două ore.
E cel mai lung somn din viaţa mea.
Nu sunt sigur că vreau să-i acord vreo semnificaţie faptului.
De ce nu? Oameni normali dorm. Înseamnă că încetinesc, mă stabilizez, devin normal.
Nu neapărta. Doar că munceşti prea mult.
dacă ai fi suferit schimbări metabolice, ne-am fi dat seama până acum.
Oh! Nu-mi nimereşti vena.
- Aah! Ow! - Uh!
Asta capeţi dacă nu stai liniştit!
Hai să mai încercăm o dată.
Nu cred.
Într-o zi n-am să mai vin în fugă
Când mă strigi
Aşa cum m-ai rănit
E de mirare
Că mai sunt încă aici
Într-o zi ai să te trezeşti
Şi ai să te găseşti
singur
Încărcat, armat şi cu lacrimi
Am să fiu plecat
Încărcat, armat şi cu lacrimi
Am să fiu plecat
O prietenă de-a mea de sus de la Departamentul Specimene...
m-a chemat la ea mâine în timpul pauzei.
Au o petrecere de birou.
Vrei sî vi?
- O să fie lume acolo?
Da, de obicei e lume la petreceri.
Dar lume drăguţă. O să te surprindă.
- Da? - Da.
Deci ăsta e geniul tău.
E drăguţ.
Ţi-am spus, dar e timid.
Sper că se simte bine.
N-am mai văzut în viaţa mea aşa ceva. Ce dracu' e?
Întreabă la Genetică. Nu noi le facem. Noi doar le menţinem în viaţă.
- E aşa de urât. - Glumeşti? E mândria şi bucuria noastră, aici la Specimene.
E cea mai lungă temă în derulare, ca să zic aşa. Doi ani.
A trăit timp de doi ani?
Îi spunem Timex. Când face pipi, ticăie.
Bună.
- Am fost... - Lasă-mă în pace!
Oh! Martin! Martin!
- Martin! Martin! - Ţi-am cerut să mă laşi în pace, Beth!
- Vorbeşte-mi! Am crezut că suntem prieteni! - Şi eu am crezut la fel.
- Nu am ştiut de animalul ăla - Nu mai veni în sectorul meu! Nu mai ai permis.
Martin... Pare-se că a fost...
un incident nefericit în Departamentul Specimene noaptea trecută.
Cineva a intrat şi a făcut unele pagube.
Tu nu şti nimic despre asta, nu?
Nu.
- Minte. - Sigur că minte.
Ah, se pare că Martin al nostru s-a făcut mare.
Bună.
Îmi pare rău.
Să nu-ţi pară.
- Mi-a fost dor de tine. - Da?
Chiar?
Vino încoace. Vreau să-ţi arăt ceva.
Okay, închide ochi.
- Ta-da!
- Oh, Doamne. Uite. - Nu-i drăguţ?
- Este. Ce adorabil. - E Prometheus.
Prometheus?
- Vino încoace. - Ce faci?
Martin, ce faci? Martin, nu poţi face una ca asta.
E în regulă. Începe secvenţa.
Nu. Nu pot.
Martin...
Ai încredere în mine.
Oh!
Oh! Oh.
Bună.
E minunat. Cum ai făcut asta?
Am luat-o de la început.
Trimble şi restul nu puneau întrebările corecte, şi făceau aceleaşi greşeli.
Cred că erau prea aproape de problemă ca s-o vedă clar.
Un fel de miopie ştinţifică.
S-au gândit la asta în termeni de metodologie, de fizică.
Absoluţi.
Dar...
trebuie să poţi deschide ochi...
şi să admiri frumuseţea procesului.
Hei. Martin.
- Uh? - Ce? Ce e asta?
Uh—
Oh.
- Doar un mic accident. - Se infectează tot.
Mai bine l-ai închide.
- Uhh— - Acum trebuie să plec.
Nu e decât o infecţie.
- Acest antibiotic— - Nu mă lua de sus, Shepard!
Evident că nu e o infecţie.
vreau să ştiu ce e. Ce o să fie? O să-mi pierd braţul?
Sigur că nu. Injecţia asta o să-l cureţe imediat.
Va trebui să ai încredere în mine.
Nu am încredere în tine. Vreau să-l văd pe domnul Bartok.
- Nu e nici o îndoială? - Nici una.
În toate testele se văd stadile timpuri ale metamorfozei genetice.
Cromozomi lui aberanţi nu mai sunt latenţi.
Acum, că a ajuns la maturitate totală au început să crească,
să se schimbe, să se definească mai bine.
- Cât de repede? - Ca fulgerul.
Tu şti ce e de făcut, ce trebuieşte pregătit.
dă-i drumul.
Haide.
E vreo problemă, domnişoară Logan?
Cardul meu nu funcţionează. Nu deschide uşa.
Cardul n-are nimic. Numai că aia nu mai e uşa dvs.
Ce vrei să spui?
Se pare că transferul dvs în tura de zi...
s-a făcut în sfârşit, aşa cum aţi dorit.
"Analiza Sistemelor"?
Asta e într-o clădire din cealaltă parte a oraşului.
Deja v-am trimis acolo efectele personale.
Cred că asta capeţi dacă te legi de monstrişorul preferat al lui Bartok, nu?
Doar pentru ochi tăi.
Pa - pa.
- Cu ce vă pot ajuta? - Aş dori o linie de exterior, vă rog.
Îmi pare rău domnule, dar toate linile externe sunt ocupate. Vă rog să reveniţi mai târziu.
- Mulţumesc.
Bartok Industries. Cu ce vă pot ajuta?
Aş dori să vorbesc cu Martin Brundle.
Îmi pare rău dar aici nu lucrează nimeni cu acest nume. Vă rog să reveniţi mai târziu.
- Ascultă ce-ţi spun! Cuno...
- Alo? Martin? - Beth?
- Eşti în regulă? - Oh, Doamne. Am tot încercat să te sun. Eşti bine?
Mi se întâmplă ceva ciudat şi nu ştiu ce e.
Martin, am fost transferată. Au aflat despre noi. Bartok ştie.
- Cum se poate? - Ne-a văzut! Ne-a înregistrat când eram în pat!
Asta e.
A aflat.
Mai bine l-am suna pe Bartok să-i spunem că puştiul e supărat.
- Înţeleg. - Am pierdut complet imeginea.
- Unde se află acum? - Ar putea fi oriunde.
- Nu ai voie aici! - Ieşi afară!
Dobitocilor, voi nu ştiţi despre ce e vorba. Eu am fost aici!
Îl cunoşteam pe Seth Brundle. Încerca să se vindece singur. Nu vă daţi seama?
Trebuie s-o ajutaţi pe Ronnie! E însărcinată cu copilul lui!
Sper ca noi doi să fim buni prieteni. Ce crezi?
Ei bine, eu ştiu că suntem. Dar aş dori ca noi...
să fim mai mult decât prieteni.
Aş vrea să te gândeşti la mine ca la tatăl tău. Da?
Vreisă spui că e a mea? E casa mea?
Casa ta. locul tău de intimitate.
Fără oglinzi. Fără ochi care să spioneze.
- Haide. Aruncă o privire.
O muscă... a intrat in...
telepodul de transmisie, odată cu mine, prima dată când am fost singur.
Computerul...
s-a încurcat.
Nu trebuiau să fie două tipare genetice separate, şi a decis să...
le combine.
Ne-a făcut o muscă umană.
Şi acum ştii.
E o deşteptare dură, dar acum măcar putem să nu ne mai prefacem deloc.
Martin...
în curând vei deveni cea mai unică finţă vie...
de pe faţa Pământului.
- Nu, n-o să fiu. - Nici tu, nici eu, nici nimeni altcineva...
nu poate opri asta.
O să iau medicamentele, injecţiile.
Sunt doar apă. Placebo.
Trebuia să-ţi dăm o speranţă, altfel...
Tu...
Tu vrei să se întâmple asta
Sigur că vreau să se întâmple.
Tu eşti tiparul şi prototipul...
pentru o întreagă nouă eră de explorări biologice.
Cu tine ca model, şi cu telepozi ca unealtă,
Bartok Industries va controla...
forma şi funcţionarea a tot ce înseamnă viaţă pe Pământ.
Tu...
Calm, Martin. Acceptă faptul.
Asta a fost plănuit din ziua în care te-ai născut.
Vom face tot ce e cu putinţă ca să fie cât mai nedureros pentru tine.
Eu... eu te-am iubit.
Adu-l pe Scorby.
Şeful Securităţi Scorby să se prezinte la staţia principală.
- Avem o situaţie. - Hei, vino înapoi!
Şeful Securităţi Scorby să se prezinte la intrarea principală.
Voi staţi aici.
Vrei să ieşi? Va trebui să treci prin mine, Marty.
Mi-a plăcut banda cu tine şi prietena ta
- Fata făcea ca picamărul, este?
Nu vreau scuze. Îl vreau înapoi, s-a înţeles?
Da domnule.
Sunteţi gata, Dr. Trimble?
- Da, domnule Bartok. - hai să-i dăm drumul.
Aş vrea să văd chestile astea funţionând.
- Ce dracu' e asta? - Ocoleşte.
- Ticălosul. - Trimble, îmi pierd răbdarea.
Domnule, se pare că şeful acestui proiect...
a găsit că e cazul să pună o parolă.
- Martin a pus parolă? - Da, domnule.
Nu putem intra în sistem fără ea.
Băgaţi cuvinte la întâmplare.
A pus şi o capcană.
La prima încercare greşită, automat...
se vor şterge toate programele interne.
- Care e "cuvântul magic"? - Trebuie să fie abracadabra.
Ăsta e cuvântul magic. Ştie toată lumea.
Nu.
Nu, e un cuvânt magic adevărat.
Şi numai Martin îl ştie.
Ăsta e cuvântul care face să se întâmple toate.
La dracu'!
Deştept. Deştept băiat.
Ă Panting Î
- Ajutor! Martin! - Beth, să nu-ţi fie frică.
- Oh, Doamne. - Beth.
- Ce s-a întâmplat?
N-am ştiut unde să mă duc în altă parte.
- Îmi pare rău. - Ai nevoie de medicaţie. Trebuie să mergi înapoi.
Nu - nu e nici o medicaţie pentru ce am eu.
- Ce? - N-a fost niciodată.
Ei doar au...
aşteptat—
să se întâmple asta.
Trebuia să te văd, Beth.
Vrei să plec?
Nu.
Atunci ajută-mă.
Te rog?
Martin, da.
Bine, să mergem.
Thomas? Urcă sus. Chris, ajută.
- E ceva sus, Thomas?
- Doar o pisică. - Iisuse...
Du-te şi încearcă uşa. Chris, mergi cu el.
- Şi fata? - Cred că a mers cu el.
Veniţi jos cât se poate de repede.
Da, domnule. Nu vă temeţi, domnule. O să-l prindem.
E doar o problemă de timp.
Din păcate, acesta e un lux pe care nu-l avem.
Pleacă!
Trebuie să vă vorbim, domnule.
Am spus să vă căraţi!
Uh, Seth Brundle a fost tatăl meu.
O asemănare de familie uluitoare.
Cam mărişor pentru cinci ani, nu?
Am o disfuncţie cromozomială.
Cresc într-un ritm accelerat.
Whoo! Pe bune. E fascinant.
Ei bine.
Ascultă, a fost grozav.
- Să mai treci pe aici.
Poate ar trebui să te invit înăuntru.
Te-am văzut pe o bandă. Erai...
Nu sta acolo!
Doar...
Ai fost acolo când a murit tata.
Lucra la un medicament.
De-aia te-ai târât până aici?
Ca să afli leacul?
- Eşti singura mea speranţă.
Of, puştiule. Ultimul lucru care aş putea să fiu...
e speranţa cuiva.
Chiar nu cred că vrei să auzi asta.
Trebuie să ştiu.
Brundle mi-a furat fata.
Mama ta. A lăsat-o însărcinată.
A provocat moartea ei.
Mi-a dizolvat mâna şi piciorul cu vomă de muscă.
Nu l-am iubit pe tip.
M-a sâcâit.
Cât despre leacul...
la care lucra,
a târât-o pe mama ta...
care se zbătea şi ţipa în acel telepod,
cu speranţa că vor putea fi uniţi într-un trup minunat,
Aşa că mama ta i-a zburat creieri cu o puşcă.
Ăsta ţi-e leacul.
- Pleacă. - Ticălosule!
- Unde ţi-e compasiunea?
A trebuit să renunţ la ea. M-a costat o mână şi un picior.
A costat mai mult de-atât.
Tatăl tău a avut dreptate cu un lucru.
Dacă există un leac, atunci are de-a face cu telepozi.
Aia.. N-o să funcţioneze.
Minţi prost, puştiule.
- Dacă ai găsit răspunsul, foloseşte-l. - Martin.
- Ai găsit ceva? - Nimic ce să pot folosi.
Las-o baltă. Să mergem.
Ar trebui să-l calmezi pe prietenul tău.
O să vă caute maşina. Jeep-ul meu e în garaj.
Doar... caraţi-vă.
- Lasă-mă să-l sun pe Bartok şi să vorbesc cu el. - Nu, eu nu mă întorc acolo.
Poate te poate ajuta. Trebuie să-i spun de telepod.
- Ţi-am spus ca nu duce nicăieri. - Dar nu mi-ai spus şi de ce.
Pentru că singurul mod de a mă salva ar fi sacrificând o altă viaţă.
Uh, aş dori o cameră, vă rog.
Tot ce mi-a rămas e o cameră cu pat dublu, bine?
E bine.
- Înte timp, căutările... - Cash în avans.
după angajatul de la Bartok Industries, Martin Brundle se intensifică.
Brundle a dispărut târziu în această seară în compania colegei sale Beth Logan.
Există unele speculaţi cum ar fi că domnişoara Logan...
ar fi victima unei răpiri dar nu au fost încă confirmate.
- La un mai fericit - Numărul nouă,
- Doamnă, uh...
- "Smith."
Martin?
Martin! Martin!
- Martin!
Martin, stai.
Te rog, nu fugi de mine.
Nu ştiu ce să fac.
Nici eu.
Martin, N-am să te părăsesc.
Nu...
Ce frumoasă e lumina aceea.
Cum... te obligă să o priveşti.
- Ce?
Martin?
Ar trebui să pleci.
Ai... ai nevoie de ajutor.
Nu crezi că-mi pot purta singur de grijă?
Nu.
Nu poţi să mergi.
Cred... că îţi e mai rău.
Mi-e mai bine.
Corpul meu devine...
mai puternic.
Mă simt bine.
Nu şti ce spui.
Ba da
Până acum, n-am altceva decât o rană deschisă.
Fără apărare. Slab. Vulnerabil.
Nu-ţi dai seama? Mă vindec.
- Mă vindec.
Nu mi-a fost clar mai multă vreme.
- dar acum...
- Ooh.
Acum văd cu mult mai bine.
Beth, dacă mai stai puţin, am să-ţi arăt un truc magic...
pe care n-ai să-l uiţi niciodată.
Martin, despre telepozi...
Trebuie să-mi spui care este cuvântul magic.
Cuvântul.
Este...
E un cuvânt secret.
Ţi minte camera asta, Martin?
Aici te-ai născut prima dată.
Şi mi se pare potrivit ca acesta să fie locul renaşteri tale.
Creşti aşa de repede, băiatul meu.
Vreo predicţie despre cât de curând?
Aş zice cel puţin o săptămână.
- Martin, dacă mă auzi,
Vreau să-ţi spun ce emoţionat sunt să te am din nou înapoi.
A fost răutăcios din partea ta să fugi.
Dar te iert.
Ar trebui să-ţi mulţumesc...
pentru magia pe care ai făcut-o cu telepozi mei.
Să nu uiţi asta, Martin.
Eşti un magician, nu un artist în evadări.
Bine ai venit acasă, fiule.
N-am nimic, nenorociţilor!
Daţi-mi drumul!
Unde-i Bartok?
Unde-i Martin?
E o treabă murdară, MacKenzie, dar cineva trebuie s-o facă.
Vezi să nu ratezi ceva
Ah. O să fi mulţumită să afli că nu prezinţi...
nici un semn de contaminare, domnişoară Logan.
Te rog. Ia loc.
Chiar nu ai de ales.
- Unde e Martin? - E foarte, foarte bine, mulţumesc.
Se odihneşte confortabil.
Dar mai important acum...
este să-mi spui...
cuvântul magic.
Dr. Jainway?
- Dr. Shepard?
Ce e? Ce se îmtâmplă, omule? Vorbeşte-mi! Ce e?
Înapoi în sala de operaţi...
Ai fost singură cu el tot timpul. Doar tu şi el împreună.
Trebuie să-ţi fi spus ceva.
Nu ai nici o intenţie să-l ajuţi pe Martin, şi n-ai avut niciodată.
- Nu mergi nicăieri, domnişoară Logan.
- Hargis? - Nu! Sh...
Domnule Bartok? Martin a ieşit din cocon.
- E afară, pe-acolo pe undeva. - L-a văzut cineva?
Da. Dr. Jainway. E moartă. El a ucis-o!
Controlul? Aici e Bartok. Ascultaţi cu atenţie.
Nu vreau, în nici o circumstanţă ca Martin să fie rănit sau ucis.
Treebuie prins. Asta e tot.
Oricine e responsabil de vreun rău făcut băiatului, va răspunde în faţa mea.
- E clar? - Da, domnule.
Cod patru alertă.
Zona Patru unităţi în coridoarele 12, 14 şi 17.
Subiectul este periculos. Toate unităţile de Zona Patru să fie înarmate.
Trebuie să fie o captură vie. Repet, captură vie.
Controlul, e o cameră la capătul dinspre nord al Coridorului Opt.
Se mişcă ceva acolo.
E un depozit al administraţiei. Nu sunt alte ieşiri.
- l-aţi prins. - Sus!
- Să verificăm.
- L-a găsit cineva? - Nu încă. Nu ştim exact cum arată.
Stai aşa. N-o să credeţi la ce mă uit, domnule.
orice ar fi, târăşte un corp.
Poţi să spui unde e? În ce direcţie merge?
Trebuie să vă spun, domnule Bartok, că merge exact în direcţia dumneavoastră.
- Sigilează uşa. Controlul?
Adu întăririr aici, acum. Îl putem prinde în hol.
- Are un card de securitate. - Îngheaţă codul. Trimble!
L-am prins, l-am prins. E în afara Bazei 17. trimiteţi întăriri acum!
Rahat!
Grozav. Al dracului de grozav.
Hai, ciudăţenie!
Rahat.
Îmi pare rău băieţi. Se pare că l-am pierdut
- Nu e nici urmă de el, nicăieri.
Uite ce e. Nu poate... Nu poate intra acolo, nu?
Nimic nu trece prin aceste uşi.
Uh, uşile din exterior au încuietoare manuală.
Hargis! Să-l prindem.
isuse, uită-te la ăsta. Uită-te la tipul ăsta.
Urgenţă medicală. Baza 17. Doi oameni căzuţi.
Mă duc după el, pe Coridorul 17. Paul, stai cu el.
- Restul, să mergem, haideţi! Haideţi!
Spune-le să-l omoare!
Nu fi idiot. Am nevoie de un subiect în viaţă pentru studiu.
- Martin nu îmi e de folos mort. - S-ar putea să aibe dreptate, domnule Bartok.
Martin al dumneavoastră a ucis deja trei oameni.
Ei bine, e tragic şi trist, dar n-am ajuns aşa de departe ca să pierd acuma tot.
Deştept. Deştept băiat.
Controlul, e în conductele de aer, se îndreaptă către Zona Patru.
Control, unde duce conducta de aer?
- Stai aşa. Stai aşa. Acum aflu.
- unde duce?
Baza 17.
Nivelul de Observaţie.
Martin?
- Nu trage, idiotule.
- Omoară blestemăţia. - Nu! - N-o fă!
- Oh, Doamne!
Hargis, ieşi de acolo!
- Hargis, ieşi afară!
Îl vrei viu, fir-ai să fi!
Scorby!
Suntem în exteriorul Bazei 17. Intrăm.
Stropeşte camera.
- La dracu'!
Scorby?
- Scorby? Unde eşti?
Nu. Nu! Nu!
Martin? Ştiu că poţi să mă înţelegi.
Nu fă ceva pripit.
Nu voi ezita să te omor într-o clipă dacă trebuie.
Aproape că aş fi vrut să nu se termine aşa.
- La revedere, Martin.
Nu! Nu!
Ce faci?
Nu!
Nu-u-u!
Pregăteşte-te să închizi uşa!
Nu! N-o fă!
Nu!
Martin!
- Martin—
- Sunt bine. - Martin?
Sunt în regulă.